ПОДРШКА ЗА ПОТПОРУ ПАТРИОТСКЕ КИНЕМАТОГРАФИЈЕ
ПОДРЖАНО ОД ФЕДЕРАЛНЕ АГЕНЦИЈЕ ЗА КУЛТУРУ И КИНЕМАТОПГРАФИЈУ
/МОСКВА. ЛУБЈАНКА/
- Могу ли ући ? - Да, Дарија.
Седи.
Информација да Џафад има нуклеарно оружије је потврђено,
од наших агента и од страних колега.
Па чак и више од тога ...
Један од тих експлозива, је негде у Русији.
Још не знамо тачну локацију.
Твој задатак је да се инфилтрираш, кроз наше канале, у Џафадов најближи круг.
Ми смо урадили профил за тебе, идеално ће ти пристајати.
Наравно, ми ћемо те покривати.
Тако да знаш.
Даша, много је у твојим рукама сада.
Шта више да ти кажем... могуће последице тих четири експлозија би биле катастрофалне.
________________ "КОД АПОКАЛИПСЕ"
/ЈУЖНИ ПАКИСТАН- САДАШЊОСТ/
Здраво, Џафад. Нека прође.
- Па, јеси ли задовољан? - Зависи, знаш... Ја бих радије готовину.
- Ове обвезнице су вреде у било којој банци. - О да, Америка и њена гаранција.
Али шта више рећи?
Ви сте ме претворили у монструма.
Они продају та срања на сваком углу, за 6 $. Зашто такав став?
- Људи мрзе терористе. - Такође, мрзе и ваше подморнице, потонуле...
... заједно с нуклеарним пуњењем. Али ви о томе ћутите.
Реците својим грађанима да су ваши спасиоци стигли, на место несреће пре мојх људи.
Тако дошле у руке четири нуклеарне бомбе...
... и провео сам две године постављајући их у четири различите земље.
Четири бомбе у четири метрополе, у разним деловима света.
- Тешко је носити терет, Рајли. - Ту сам овде да те избавим тог терета.
Имам петоро деце... Петоро деце и једанаест унучади.
Половина имају образовање, што у Европи, што код вас... и сви праве планове за будућност.
А ја не могу да их разочарам. Али, окружен сам групом фанатика.
У њиховом уму, сви проблеми се могу решити једним нападом.
И неће се зауставити ни због чега.
Дакле, нуклеарне главе могу бити активиране телефонским сигналом...
... из одређеног уређаја, или одређеним кодом.
Познавајући код, можете дићи у ваздух бомбе. Можете их пронаћи...
Ја сам спреман да ти кажем код, и где је одашиљач.
Ти, прљаво псето!
Стани, Џафад, то нису моји људи!
Склоните је!
Кољач ти шаље своје поздраве.
Прекидамо. Код мене је кључ. Побите их.
То је био он... био је Кољач... Закуни ми се... закуни се... да ћеш га убити...
Нека умре смрдљиво као пас...
Запамти име... Луи Девијер. Он је банкар и живи у Паризу.
Ради неки посао са Кољачем.
Узели су кључ... Треба да убијеш Кољача. Ако он сазна код, дићи ће бомбе у ваздух...
- Какав код? - У 11 бројева сам раздвојио код...
... између два пријатеља, и сваки зна само један део...
... и место одакле сигнал мора да буде послат.
Сигуран сам да ће их Кољач наћи, али постоји и трећи, последњи део кода...
Ко зна код? Ко зна трећи део кода?
/ПАРИЗ, ФРАНЦУСКА/
Стани, ништа не говори! Боље немој ништа не говориш.
Возила сам полако, нисам журила. Зашто си, дођавола, зауставио кола?
- Г-дине, та дама је луда! Назовимо полицију. - Сачекај у колима, Франсоа.
- Г-ђице, извините... - Немој ми рећи да си ми гледао у гузицу!
- Боже, не. Ни на памет ми није пало. - Шта ту трубиш ту? Не могу да возим у таквом стању.
- За разлику од других, признајем, нисам пазила - Жао ми је. Молим вас примите моје извињење.
Желим да исправим своју кривицу.
Па, у реду... г-дине... Девијер...
Добар дан, г-дине. Како вам могу помоћи?
Париз на вези.
/МОСКВА, ЛУБЈАНКА/
- Па, здраво. Како си путовала? - Да. Спавала сам у авиону као мртва.
- Шта је са твојим послом? - Имала сам аудицију јутрос. Све је добро прошло.
Слушај ме. Мој пријатељ ће да те посети данас. Иначе, он је компјутерски геније, мада почетник
Немој се изненадити. Реци му шта није у реду са твојим програмом.
- Ма, слушај, није ми потребан... - Он је већ у Паризу.
Значи, према легенди би требало да ми буде брачни пар.
- Дакле... - Шта?
Да ли имаш искуства са тим?
- Не. - Немам ни ја.
Проблем....
- Слушам? - Здраво. Је ли то Марија Клебер? - Да. Шта треба? - У вези је вашег програма.
- Морам да идем сада, довидјења. - Али ја сам пред вратима...
- Опа... - Шта је?
Ја сам Миш...
... компјутерски...
Заправо, ја сам Антон.
Ја... Тамо ћу да вас сачекам. Боље је.
Нема шансе. Дошао си да помогнеш, помагај. Дај, покажи нешто, да можеш.
Је ли то од метка? Не?
Тако стоје ствари.
Џафад је веома опрезан.
Мислим да иде да се састане са Американцима.
Морам сада да идем.
Тако си лепа.
Сутра ћеш ићи кући, или можда и данас, ако кажеш још само нешто.
Опа!
Види ово.... опа, да, да...
/ЦИА - ТАЈНА АДРЕСА/ Данас је твој дан!
Погодили смо нешто веома важно!
То је она!
Тог дана је било 48 људи у тој твђави. Сви су мртви, укључујући Рајлија и Џафада.
Па, изгледа, она је једина преживела. Наши људи су тамо нашли њене отиске.
- Не, она је Европљанка. - Само што не знамо тачно одакле.
Појавила се код Џафада пре 3 године, као служавка, а у ствари је била његов пас чувар.
Џафад јој је веровао у потпуности.
Шта тражи у Паризу, сада? У компанији Кољачевог човека?
Када си викала на Франсоа, осетио сам...
- Не могу сада да причам... - И шта си осетио? - Да морам... Да морам да те ближе упознам.
Ако је могуће?
Ма, хајде. Па ти си сваке недеље си на састанку са неком наивном девојком.
- Мислиш, толики сам фрајер? - Мислим да си ти особа која ради све што хоће и пожели.
Престани да ме импресионираш. Већ сам довољно инпресионирана.
Искрено да кажем, не занима ме какав си као човек. Да ли, уместо да вечераш са девојком,
више волиш да са колегама обављаш посао.
Мислим да ћу бити много интересантније. Време ће да покаже.
Опростите, г-дине Девијер, телефон за вас.
Хвала. Моја драга будућа г-ђа Девијер, шта би тек она рекла за оваквог мужа, као што сам ја.
Враћам се одмах.
- Изволите. - Слушам?
- Да? - Слушај. - Шта? - Слушај. - Један од њих би требао бити у Норвешкој. Тражимо га.
Онај трећи, последњи, се сели из једне земље у другу. Тренутно је у Малезији.
Италијанси адвокат неће бити проблем. Живи у Фиренци. Бићемо тамо за сат.
Резервиши ми апартман. Стижем.
Г-дин Девијер се извињава. Има хитан посао у Фиренци. Назваће вас кад се врати.
Рачун је плаћен.
Где идемо?
Нешто није у реду?
Не гаси мотор.
Не померај се!
Врата! Блокирај врата! Покушаће да побегне!
Мрдај се одатле!
- Ево их сад... Полиција! - Видим. - У клопци смо.
Кажеш, кућу смо обили, слупали полицијски ауто, и све то због неке глупе разгледнице?
То није разгледница, то је фотографија.
И шта је на њој?
- Мој омиљени град. - Париз, да. И то је све?
Све.
Још увек не знам ништа о њему.
/ФИРЕНЦА, ИТАЛИЈА/
Његов отац, Филип Девијер, умро је пре 11 година. Син је преузео посао банке.
- То знам. - То сви знају. А знаш ли, да му је Филипе, био очух?
/АПАРТМАН АЛБЕРТА СОЛДИА/
Његов прави отац је био Алжирац.
Слупао се колима, у близини Француске амбасаде у Каиру.
Луи је тад имао 5 година.
Ја ништа не знам! Ништа! Верујте ми... Ја сам само адвокат!
- Молим вас, не убијајте нас! - Знаш ли да је Луи завршио на Сорбони.
- Са одличним. - Па, да. Али ниси знала да је 1982. скоро заглавио затвор.
А због чега то?
Због убиства колеге.
Све тамо...Све тамо... Тамо је, у сефу...
Па, шта је на фотографији?
Обавестите ме ако је нађете, аАли сами, ништа немојте да радите.
Знате већ... Јел' јасно, Рони? Одмах ме обавестите.
Сумњам да је још у Француској.
Боже мој, и то је та чувена Фиренца. Могли су да изаберу неку мању улицу?
Мислим да треба овуда... Да, да, да....
Објекат 19-51 је на линији. Линија је сигурна.
Налази се у Вестин Екселсиору, соба 537. Стигао је јутрос, својим приватним авионом.
Бесана ноћ?
Бесан живот.
- Тако... шта ти имаш? - Неке мале информације. Ни имена, ни одакле су.
Знамо само да су били повезани са Џафадом.
Можемо да их пронађемо, али, потребно је пар недеља.
Немамо толико времена! Контактирај Италијане, Норвежане... Нека се укључе.
У ресторану је.
Солди је први на његовој листи. Значи, имамо посла са првим делом кода.
За други део, морамо у Норвешку.
Идемо до Бјорна и Петерсона.
Једног од њих, доктора, били су ухватили у Афганистану.
Џафад га је ослободио 1998.
Кад је већ тако...
Петерсон и Кирами нису ваш посао.
Кољач ми неверује?
Кољач не верује ни теби, ни мени. Никоме.
Неко ми је ушао у собу.
Срање... Банкар је пошао горе !
Чујеш ли? Пошао је горе! Бежи !
- Нисам још завршила. - Јеси ли луда? Четворица их је! Бежи!
Шта се то овде дешава?
Изненађење!
Не мислим да је то добра идеја.
Оставити ме саму у Паризу. Каква је то идеја?
- Очекивала сам, бољу добродошлицу. - Ко ти је рекао, да сам ја овде?
Ко? Ко? Звала сам сваки хотел.
- Врата су била закључана. - За 100 еура отвориће ми свака врата.
Па, хоће ли престати више, да ме гледају?
Можете ићи.
Хеј...
Мени треба Кољач.
- Лоша ти је шала, Мари. - Није шала. Треба ми Кољач, Луи.
Тражио си ме?
Честитам... нашао си ме.
Где је телефон?
Позови оног, кога обично зовеш.
У реду, сам ћу назвати.
- Слушам? - Ловац је на линији. - Сачекај. Долазим.
Канал 3. Без лозинке је.
'Ајде, кажи им да си ме нашао. Кажи...
Нећеш? У реду, сам ћу им рећи.
Нашао је Кољача.
У Норвешкој? Шта Кољач тражи тамо?
- Да ли си ти чула за Норвешке терористе? - Не. - Дакле, нико га неће тамо тражити.
Спреми се. Идемо за Норвешку.
Хоћеш ли, молим те, спустити пиштољ? Не осећам се конфорно, када...
Рум-сервис.
Отерај је.
Рум сервис.
Антон! Побегао је! Антон! Видиш ли га? Има закачен локатор!
Морам доћи до компјутера! Онда га имам.
- Дај, хајде, где је? - Чекај, могу да мислим без мог компјутера!
- Тако је... У хотелу је. - Где? Где тачно? - Чекај... чекај...
- Мари, овде је. - Где? - На паркингу!
Упадајте! Упадајте!
Летимо за Норвешку.
Требамо групно појачање за агента број 28, што пре. Ми идемо за Осло, за 70 минута.
Одмах упозори наше Норвешке колеге.
/БЕРГ, НОРВЕШКА/
/АПАРТМАН БЈОРНА ПЕТЕРСОНА/
Да ли их видиш?
- Пошли су овим путем. - Брзо, брзо...
- Колико су далеко? - Око 300 м испред нас.
Баш лепо. Побегао је и оставио јакну са локатором!
Зашто и она не носи локатор?
Зато... што је рекла, да у том случају она...
- Шта? - Ма, знате...
Како не разумеш!?
Он је звер! Убиће нас! Убиће нас! Обоје!
- Смири се! Касно је да одустанемо! Само ме одведи њему. - Шта ти можеш...
... без оружја? - Не треба ми оружје. Треба ми само метар до њега.
Ни незнаш какав је он монструм. Не могу више, тако сам уморан. Молим те, уби ту звер !
Потребна нам је чиста одећа.
Чекај, чекај, нису могли отићи далеко. Пробаћу да пратим њен телефон. Можда је укључен.
Јесте... Јесте! Нашао сам је!
Очекује вас.
- Омар, доведи је. - Полази.
Хтела си да ме видиш. Зашто?
Ја... радим за Париз Мач. Моја фамилија је Либанска. Радим ексклузивни интервју.
Планирали смо сензационални чланак, за 7 дана, узимајући у обир и лично Џафада Бен Заидија.
Ништа ниси повезала. Моји људи су га већ средили.
Хоћеш да знаш, зашто сам убио Џафада?
Џафад је издао велику идеју. Претворио је Свети Рат у бизнис.
Шта би ти урадила, на мом месту?
Потребно је само да дигнем руку и твоја глава би се разлетела као купус.
Да, јасно ми је.
Плашиш ли се да причаш самном?
Плашим се.
Лажеш... Не осећам твој страх.
- Она, она није новинар! Она је... - Знам ја, Луи.
- Омар, обмануо нас је! - Не!
Дакле, ко си ти?
Ко те је послао? Говори.
Џафад.
Убите је!
И шта сада да радим?
Ништа. Враћаш се назад у Москву.
- Био је близу. Гледала сам му у лице.. - И што је онда мртав? Требала си само да нас сачекаш!
Гледала си га као... вук овцу! Али ниси ти требала да будеш овца! И шта сад?
Кољач је мртав! Бомбе су негде тамо, а они знају два дела од кода!
Имамо само карту са три цифре на њој. Можда то и није код!
А можда ти мислиш, да нико неће ни активирати бомбе?
Де, смири се.
Де, опрости. Потребан ти је сан.
Авион полази за 9 сати.
- Буди нежан, знаш... смири је. - Како? - Па...
Не знам.
- Види, ја... можда... - Излази напоље. - А-ха.
Антон! Антон!
- Телефон ти звони као луд! - То није мој телефон. Мој је, испод мог дупета.
- Ко је? - Неко ко те дуго тражи.
- Луи? - А ти, тражиш Кољача?
- Кољач је мртав. - Како видиш, није.
Бити у сенци и није тако лоше, знаш. Буди газда, али се претварај да си потрчко.
Знаш, не занима ме за кога радиш.
Ви очигледно желите да неутралишете бомбе. За то треба да сакупите све делове кода.
Тежак задатак, зар не?
- Шта ти треба? - Ти.
Ти си мени потребана а ја сам потребан теби. Не можеш наћи бомбе без мене.
А ја без тебе... не могу да их активирам.
- А знаш ли зашто? - Зашто?
- Јер си пре 30 дана убила Саких Кирамија, трећег носиоца кода - Не знам никаквог Кирамија
Он је позната фигура у Малезији, и његова смрт је обљављена у новинама.
Имао је 7 телохранитеља. Сви су убијени. Пун резервоар.
Тај је, неким чудом, прживео. Дао је опис полицији која је направила фото-роботом убице.
И они су открили индентитет. Браво.
У Норвешкој сам још приметио да ме прате.
Добијем тако, брилијантну идеју. Морам бити мртав за све оне који ме прате.
И ти си била уверена, да су ме убили на јахти?
Дакле, лепотице, хајде да се договоримо...
- О чему? - Теби и мени треба цео код.
А, мораш знати и место, одакле је једино могуће извршити трансмисију кода.
Ти знаш да је Џафадов адвокат, био веома кооперативан.
- "Имао је жиг на руци..." - Рекао је мојим људима одакле да емитујемо сигнал...
... и дао нам је први део од кода. Норвежанин није био баш задовољан...
... али ми смо требали само његов део кода. - "Жиг"!
Сада је само ситница остала: трећи, последњи, део кода, а ја немам идеју где да га тражим.
- Ни ја. - Грешиш. Доказаћу да грешиш. Само дођи овамо. Сама. Размисли о томе.
- Ја знам локацију за трансмисију. Твоји не. Знам и два дела кода... - И ми знамо.
- Блефираш. - Не.
Што ми не кажеш?
8 - 6 - 6. Сада ти.
7 - 8 - 4 - 3.
- Одлично. Шта даље? - Па...
Требали би постати партнери, бар неко време, док не нађемо задњи део кода.
- А шта ће бити после? - Тада ћу те ја убити, или ћеш ти мене.
Време ће показати. Можеш и да одбијеш мој предлог, али...
... натерао сам своје људе да пробају све комбинације, док не нађу ту праву. А тада...
- Како да те нађем? - Остави свој мобилни ту где си сада и за 10 мин. си на путу за луку.
Немој да губиш време.
- Игоре Видичу, нестала је! - Како нестала? - Не знам. Спавао сам. Оставила је телефон.
- Имала је позив од Кољача. - Кољача? - Кољача.
Снимила је разговор за нас, да знамо шта се десило. Послушајте годподине.
"Можеш и да одбијеш мој предлог, али, натерао сам своје људе..."
"... да пробају све комбинације, док не нађу ту праву. А тада..."
"Како да те нађем?" "8 - 6 - 6. Сада ти."
"7 - 8 - 4 - 3"
"Одлично. Шта даље?"
- Јеси ли показао експертима за фонетику? - Те реченице имају нову модулацију...
... и неки вокали су дужи, што значи већи стрес или је изговорена лаж.
- Наравно да ју лагао. - Али она није. Правилно је урадила.
- Одакле ју је звао? - Још не знамо. Тражимо одакле. - Пожурите са тим.
Отишла је без телефона, без ичега.
Није понела чак ни фотографију.
- Какву фотографију? - Па...
Шта значи та фотографија?
То није игра, знаш. Прате те, сликају... можда чак и сада то раде. То је стални ризик!
Највећи ризик! Тако да, сентименталност, у твом случају, је неопростиви луксуз.
- Зато он лети . - Како? Зашто... Куда?
Није твоја брига! Шта умушљаш, а! Није ово дечија игра, разумеш?
Радимо свој посао!
Немам времена за ову дечију игру.
За успомену.
- Слушам. - Г-дине, Кољач је звао из Куала Лумпура, Малезија.
Пошаљите појачање тамо, хитно! Немојте никако да нападате. Само чекајте!
Кажи Каритонову да пошаље човека за контакт у Куала Лумпур. Нека се прикаже...
... зарад мира. - Г-дине, контакт није наш. - Још боље. Онда га нема у бази података.
Бог зна какве све клијенте имамо.
/КУАЛА-ЛУМПУР, МАЛЕЗИЈА/
Џафадов клан има два мобилна оператера. Један на Средњем Истоку, други у Југо-Источној Азији
Имају свој сателит тако да Џафад, користећи га може да изврши активирање никлеарних глава.
- Можете да проверите компанију. - Може. Радимо.
Твоји људи не би требало, да буду у близини нас.
- Као што видиш и нема никог. - Никакво оружје, никаквог телефонски позиви.
Морамо све време да надгледамо један другог.
Сво време? Ето проблема.
Каквог?
- Ја сам мушкарац, ти си жена. - Смисли ћемо већ нешто.
Како је Џафад могао веровати таквој жени?
А како је Француски банкар могао усвојити сина терористе?
А, то. Обезбеђено му је чисто порекло. Сироче, жртва рата, јадник...
Узгред, био сам неодољиво дете, и моја нова мама ме је обожавала.
Зато што није знала, у шта ћеш се претворити.
Да. Када сам одрастао, био сам као темпирана бомба.
Када је дошло време, постао сам поново сироче, а моји Арапски пријатељи су ме нашли.
Био сам отворен за сарадњу. Требао им је такав човек...
... богат, јак, и предан идеји.
Знаш, такви као ја, праве револуције!
Преко наших сателит, скенирамо их на Средњи Исток и Југоисточну Азију.
Чим неко буде активирао код, моћићемо да пресретнемо сигнал...
... али се сусрећемо са проблемом. Неизвесност где су бомбе, неизвесност периода активације...
... неизвесност, одакле долази сигнал. - Не играј се Месије.
За мороне као што си ти и Џафад, није у питању идеја, већ само бизнис.
Шта? Хоћеш да будеш терориста број један?
- Да! - Што? Привлачи те новац?
Новац, или идеја. У чему је разлика? Није важно шта ће активирати бомбе.
Четири велика града ће отићи у ваздух!
- Ето, то је важно! - Ти си прави лудак.
Да!
Код аутономне активацију, у зависности од класе, уобичајено је 11 бројева.
Првих 7 даје побуду, а затим следи 20 сек. ауто-тестирања и слање Станд-Баy сигнала.
Тек тада можемо да лоцирамо бомбе, али оне могу бити деактивиране само са лица места.
- Недопустиво је укуцавање последњих бројева кода. - Она то све зна? - Да, зна.
Добро, де, прескочимо емоције. На посао.
Зашто је Џафад наредио да се убије Сакик Кирами?
Кирами је снимио доказ, како Џафад наређује убиства на Блиском Истоку.
Овде у Малезији, Кирами му је тражио новац...
... и тако почео је да уцењује Џафада. - И ко је... сео на место Кирамија?
Коме би Џафад поверио да чува последњи део кода?
Не знам.
- Џафад, јел' је био овде? - Да.
- Срела сам се са Џафадом овде. 14. априла. - Остао је сам овде? - Да.
Италијан је био његов адвокат, Норвежанин, његов пријатељ и физичар.
Сакик Кирами био му је најближи сарадник. Кога је израбрао уместо Кирамија?
Није могао веровати некој случајној особи.
- Колико дуго си ти била ту? - Одмах ујутру сам имала лет.
- Је ли некога звао? - Могуће је.
Са ким би се састао?
Шта је?
- Састао се... са братом. - Саид је у граду.
- Ко је? - Морам говорити са вама. Веома је важно.
- Вас сам већ видео. - Долазила сам недавно, са вашим братом.
- Џафад је мртав. Боље да идете. - Саслушајте ме, веома је важно.
Зваћу полицију.
Полиција не може да освети вашег брата.
Одлазите.
/ЦИА - ГЛАВНИ ШТАБ, ЛЕНГЛИ, САД/
Нашао сам Француза! У Малезији је! Наши људи чувају Џафадовог брата.
Тај лик га је посетио данас!
И то је дошао са пратиљом!
Пратите их пажљиво, и стално ме обавештавајте о њиховом кретању.
- Слушам? - Изађи на терасу, одмах.
- Ко је звао? - Не знам. Погрешан број, може бити.
Ти имаш Џафадов жиг. Значи да ти је мој брат веровао.
Непосредно пред смрт, звао ме је. Осетио је да је проклет.
- Џафад је нешто рекао? - Где се можемо наћи? - На мосту код осматрачнице. - За сат времена.
Не веруј му. Превариће те.
- Знате се? - Радио неки посао са мојим братом, и тада су се раздвојили.
Луи, увек је био ђубре.
- Шта ти је рекао Џафад? - Поменуо је бројеве које је имао Акик Кирами, и да су на теби.
- На мени? - Рекла је: "На мени"
Тако је он рекао.
- Не разумем. - Окренула се, не видим јој усне.
- Не. Џафад ми ништа није говорио. - Можда ти је нешто дао? - Не.
Сети се. Рекао је да ћеш се ти сетити. Веровао ти је. Носиш његов жиг!
Запамти данашњи дан!
Запамти најважнији дан у твом животу!
- Рекао је: "Запамти данашњи дан. " - Какав дан?
Жигосана сам 3 дана након што смо се вратили из Малезије. Ставили су ми знак.
Вриштала сам од болова, а он се нагнуо ка мени и рекао: "Запамти данашњи дан, запамти"
То је он рекао: Да запамтиш тај дан, а?
Значи, 3 дана по повратку из Малезије Џафад ти је ставио жиг. Да саберемо...
Напустила си Куала Лумпур ујутру 14. априла, и увече сте стигли у његово утврђење.
Плус три дана, испада 17. април!
17.04... Тако просто. Ах, Џафаде стари лисцу!
Знаш још у време старих Вавилонаца слуге су жигосане да би се сетиле важних информација...
... јер им се бол урезивао у сећање.
- Где си ти? - Гледам право у тебе.
Па, мој авион одлази ускоро. Наше заједништво је завршено.
- Убићу те. - То, не би било добро. Шта би онда т? Било би много проблема.
Бај, бај.
Бежи!
Овуда! Овуда! Скрени!
- Где су скакачи и репортери? - На крову су!
- Остани овде. - Не, идем са тобом.
... то је опасан скок. Чак смо и уклонили људе са трга.
- Чуј, јел' то она? - Она је!
- Добар дан. - Здраво. - Можете ли ми помоћи?
Мој муж је ушао у авион без мене...
Број 28 је на вези.
- Дајте је. - На аедрому Куала Лумпур сам. Пре 30 мин. наш друг је одлетео за Банкок.
Пријавио се као...
Исправка. Он лети за Џафаду.
- Сигурна си? - Сигурна. Узгред... Прате ме. Нисам сигурна ко, али мислим да су Американци.
- Са Американцима ћу ја средити. - Буди у вези са Министром Одбране.
Можеш ли стићи пре Француза?
Нема проблема, али ће ми требати ваша помоћ.
- Морам бити до вечерас у Москви. - Наравно, веома је важно.
- Али, нова маршута... морамо да обавестимо локалне власти. - Без бриге. Већ смо урадили.
А-ха, схватам. Како да јој се обраћам? Које је њено звање?
У реду, сада ће кренути. Да, добро.
Дакле, пуковниче, кренимо.
- Вас траже? - Да.
Овуда.
Највероватније да смо нашли контролну јединицу.
/МОСКВА, ЛУБЈАНКА/
Наш агент ће стићи тамо сам. Потребна му је подршка.
На време може стићи само ваздухопловна група из Персиског Залива.
Николај Петровичу, то је проблематична држава, али ми се сусрећемо са нуклеарним тероризмом.
Мислим да ће бити кооперативни.
- Слушам, Николај Петровичу? - Спој ме са Министром Одбране.
Ја не знам ко си ти...
... али ако гледаш ову траку, значи да сам мртав.
Ако си пријатељ, знаћеш шта да радиш.
Ако си непријатељ бежи што пре, јер је толико екслопизива да тврђава летети у небо за 45 мин.
- Имамо сигнал из објекта Ц! - На посао!
- Николај Петровичу, добили смо сигнал. - Из Џафадове тврђаве? - Да. Тачно.
Разумем.
- Дао си ми погрешне бројеве. - "Први део кода, унесен. Уређај откључан. Унесите други део. "
Драге колеге желимо вас информисати о догађању и тренутним активностима у Персијском заливу...
... тајној операцији, коју води наш официр ФСБ. (Федерална Служба Безбедности).
- Како си уопште дошла? - Договорила се с' твојим људима.
Имамо информацију да ЦИА прати нашег агента, за којга мисли да је члан терористичке групе.
Други део кода, унесен. Ауто-тестирање, укључено.
Имамо повратни сигнал.
Имамо прву координате... И другу...
... и треће... и четврту. - Нашли смо.
То су Неw Yорк, Токyо, Лондон... и Москва.
Унесите последњи део кода.
- И није лоше за банкара. - Да, девојко. Игра је готова.
Па, како се осешаћ? Да наставим.
Нашао је Кољача...
Сигнал је прекинут.
Пуцајте само на моју команду!
Мета је нациљана. Чекамо команду.
Дођавола... Шта се па сада дешава?
Како Руски пуковник? Зар није... Не, нећу да се борим са Русима.. Да г-дине.
----- К Р А Ј ----- (Превод: ПОПеску)